DENNE HISTORIE ER BASERET PÅ VIRKELIGE BEGIVENHEDER
VI MENER DET
Jeg ved ikke, hvorfor jeg er her, doktor.
Selvfølgelig er det vanskeligt at holde hus.
Det er krævende at opdrage fire børn, men de er så vidunderlige.
Og min ægtemand er en god mand. Han arbejder hårdt.
Der er lige én ting.
Nogle gange, om natten, -
- når han kommer til mig, -
- får jeg trang til at kløve hans fedladne, skaldede hoved -
- med en kæmpestor økse.
Det er bare en følelse, der griber mig mange, mange gange om dagen.
En følelse af...
...forventning, af sult.
Hvordan kan De holde det ud, dette engelske vejrlig?
Jeg er så trist, at jeg ikke kan synge.
Jeg åbner munden...
Ikke en tone.
Og nu er det to år siden, min kære Alistair gik bort.
Jeg troede, jeg var for gammel til at have den slags følelser, -
- men sådan er det nu engang.
IGLER
Jeg bad Dem rense såret og skifte forbindingen.
Doktor Richardson bad mig om at spare på forsyningerne.
Er han blevet gal? Såret skal holdes rent for at undgå blodforgiftning.
Blodforvitring?
Infektion. Det skyldes bakterier, der kommer ind i såret.
Bakterier. Det er bittesmå væsner, der indtager kroppen -
- og forårsager smerter, feber, infektioner...
- Dem tror jeg ikke, jeg har. - De kan ikke se dem. De er usynlige.
Hent venligst et bæger karbolsyre og en ren bandage.
Ja, doktor.
Altså...
Hvis Richardson bestemte, ville vi operere i kloakken med rustne save.
Alle ville få Beekmanpiller, uanset hvad deres dårligdom var.
Granville, jeg bad sygeplejerskerne om ikke at skifte bandager.
Snavsede bandager er et slaraffenland for bakterier.
Deres bakterieteori er noget vås. De skræmmer patienterne med det.
Vås? Men Lister har bevist det.
Det er noget hø. Dem får vi ikke brug for, tak.
Et beroligende udtryk i ansigtet og jævnlige åreladninger.
Det er den moderne medicins grundtanke.
Forholder De Dem roligt, når benet rådner, og der går koldbrand i det?
Når De amputerer? Når råddenskaben går i blodet og dræber hende?
Nu ikke så næsvis. Læg den bandage fra Dem, -
- og årelad hende.
De kunne tappe mere blod fra en majroe.
Gør, som der bliver sagt. Og giv hende Beekmanpiller.
De duer ikke til noget. De giver bare mavekramper.
Jeg vil ikke bevidne Deres patientdrab, -
- blot fordi De ikke vil gøre Dem bekendt med den seneste forskning.
Endelig er vi enige om noget, Granville.
Fortidslevn.
Pas på!
Pas på trinnet, Bill.
Goddag, fru Copeland. Er Edmund hjemme?
Det ved jeg ikke, hr. Der er gæster tidligt og sent. Vilde selskaber.
Holdt jeg ikke af hans forældre, forlod jeg min plads.
Og så alle de elektriske apparaturer. Det er brandfarligt.
- Jeg prøver i arbejdsværelset. - Hvorfor arbejder I ikke?
Forsigtig!
I må vende den om.
Det er ikke det, du skal gøre.
Goddag.
Du er ikke blevet afskediget igen, vel?
Jeg siger dig, Edmund. Lægevidenskaben i England er livsfarlig.
Ikke sært, de har lagt lighusene ved siden af hospitalerne.
Det her er 1880'erne. Vi burde være midt i en medicinsk revolution.
Er det for meget forlangt, at man bruger videnskab -
- frem for at dræbe folk til højre og venstre?
Nu du siger det...
- Hvad skyldes balladen udenfor? - Det er min nye generator.
Du købte en sidste år.
Forældet. Denne her er halvt så stor og leverer dobbelt så meget energi.
Jeg havde aldrig troet, jeg skulle sige dette, -
- men jeg har mistet håbet.
Siden jeg var en lille dreng, har jeg villet være læge og hjælpe...
...folk, der havde brug for det.
Jeg begynder at frygte, at verden er imod mig.
Ja, men hvad kan man gøre?
Jeg kan blive praktiserende læge og arbejde hos en grådig pilletriller, -
- holde min mund lukket og håbe, det giver en pæn indkomst.
Eller også kunne jeg give dig 10.000 pund, så du kan gøre, hvad du vil.
Jeg har sagt, at du og din familie har gjort mere end rigeligt for mig.
Jeg ville knap savne dem.
Nej, men jeg er nødt til at gøre min egen lykke her i verden.
Du er sådan et vidunderligt middelklassemenneske.
Tak.
Forresten ligger der en ung mand og sover på din trappe.
Virkelig?
DR. PEMBROOKES MAVEELIKSIR
Godmorgen. Mortimer Granville. Jeg har en aftale med doktor Dalrymple.
- Der er en inde hos ham nu. - Jaså.
Jamen så venter jeg her.
De damer.
Den er nydelig.
Japansk, tror jeg.
Fidusmager! Du har ikke mere forstand på en kvindes behov end på...
...månens atmosfære!
Du ved måske ikke, at der er en social revolution undervejs.
Vi kvinder vil ikke længere nægtes vor ret.
I kan prøve at holde os inde i køkkenerne og salonerne, -
- men vi helmer ikke, før vi er velkomne på universiteterne, -
- på arbejdspladserne og i stemmeboksen.
Hvad stirrer De sådan på?
Jeg kan se, maskinen arbejder derinde. Synd, jeg går glip af resultatet.
Den kvinde var...
- Hysterisk. - Ja, ganske.
Det er et vanskeligt tilfælde.
Jeg har arbejdet på flere forskellige hospitaler det seneste... år.
Guys. Charing Cross. Westminster Hospital.
Fremragende.
Old St. Thomas'. Poplar og Stepney Syge-asyl.
- Imponerende. ...Svindsotklinik.
Det Kongelige Havbadningsinfirmeri.
De har mange forskelligartede erfaringer.
Men fortæl mig, doktor, hvad ved De om hysteri?
Intet.
Intet? Men det er en af vor tids største plager.
Jeg vil vove at påstå, at halvdelen af Londons kvinder lider af det.
Det kommer af en hyperaktiv livmoder. I sin mest alvorlige form -
- kræver det drastiske midler. Indlæggelse. Operation.
Men de milde former: Nymfomani, frigiditet, melankoli, angst.
- De kan let behandles. - Interessant.
Lad mig komme til sagen. Jeg har hårdt brug for assistance.
De så mit venteværelse. Jeg har ikke nok hænder, om jeg så må sige.
Jeg ville være yderst taknemmelig for enhver plads, som lod mig -
- tilbyde mine patienter lindring uden at risikere at dræbe dem.
Jeg har behandlet tusinder og har endnu aldrig mistet en patient.
Men jeg vil ikke lyve for Dem, Granville.
Det er ensformigt, trættende arbejde. Kan De klare det?
Jeg skyer ikke hårdt arbejde, der udføres til gavn for vore svageste.
Fænomenalt.
Skal vi sige tre pund om ugen?
- Tre? - Så fire da. Og kost og logi.
Så siger jeg ja.
Vi skal udføre store ting sammen, Granville.
Sikke en jernnæve.
Morgenmad er klokken otte, middag klokken seks. Deres værelse er...
Emily, du skal møde min nye assistent.
Doktor Mortimer Granville. Min datter Emily Dalrymple.
- Til tjeneste, frue. - En fornøjelse at møde Dem.
Emily er husets engel.
Siden min kone Melodia gik bort, har hun taget sig af husholdningen.
- Og hun er også videnskabsmand. - Ikke al den pral, far.
Lad mig gætte. Geologi?
Botanik?
Lepidopterologi?
Frenologi.
Ja.
Jeg kan forsikre Dem om, at frenologi er en eksakt videnskab.
Bulerne i ens hoved afslører personligheden.
Hvis man kan tolke dem korrekt.
Vi må hellere demonstrere metoden for vores unge skeptiker.
Det skal nok blive gemytligt. Vær så god.
Doktor Granville, De har den mest velformede nimbus, jeg har set.
- Nimbus? - Han besidder stor visdom.
Deres mastoide bihuler er meget fremtrædende.
De er virkelig medfølende.
- Jo... - Hvad mere? Hvad mere?
Det er jeg virkelig ked af. Det er bare... Deres trombe er meget stiv.
Så strittende, at jeg blev forskrækket.
En stiv trombe? Undskyld. En stiv trombe?
Det spår om berømmelse.
Omend jeg har stor respekt for Deres metode, så har De fejltolket mig.
Jeg er læge. Jeg higer ikke efter berømmelse.
Deres trombe er nøglen til Deres fremtid.
Deres manglende higen desuagtet, så vil De finde berømmelse.
Ohøj!
Hvem er det?
Må jeg spørge, hvem det er?
Hr. Stanton?
Kan De høre mig?
Kan De høre mig nu?
Ja. Dette er Edmund St. John-Smythe.
Jeg arbejder ikke for Telefonkompagniet.
Jeg har installeret en telefon og ville afprøve den, -
- og De var den eneste, jeg kunne blive sat i forbindelse med.
Det lyder fantastisk. Jamen, så fortsæt De blot. Farvel.
Forstår du, at jeg netop har talt med en advokat i den anden ende af London?
- Om hvad? - Intet.
- Så kan jeg ikke se værdien af det. - Han er langt herfra.
Og alligevel kan vi tale sammen.
- Tror du, det bliver populært? - Tænk, om alle havde en.
Jeg har fået plads hos byens førende ekspert i kvinders helbred.
Det var dog forfærdeligt. Hvornår skal du begynde?
I morgen.
Jeg ser faktisk frem til det.
- Hvem er hun? - Hvabehar?
Det er hans datter. Emily Dalrymple. Jeg mødte hende kun kortvarigt.
- Men hvad? - Hun er storartet.
Indbegrebet af engelsk dyd og kvindelighed.
Jeg har ikke en chance.
- En læge. Hvad mere vil hun have? - En af højere stand.
Lidt morskab og en stiv pik er, hvad en pige vil have.
- Og det ved du, fordi...? - Jeg har læst det i et magasin.
Jaså.
Skål for Mortimer Granvilles endeligt. Engang en god studerende, -
- senest en visionær læge for de fattige, -
- og nu giver han en hånd med til angste, midaldrende kvinder.
Edmund St. John-Smythe. Ungkarl, velgører, elendig studerende.
Deltidsdrukkenbolt, seksuel afviger, som ødsler tid og penge bort.
Særligt med elektriske apparater.
- Skål for telefonen. - For dronningen.
Skål for at kunne ringe til dronningen i telefonen.
Goddag.
- Godmorgen, fru Parsons. - Godmorgen, doktor.
Dette er doktor Granville. Han skal assistere mig.
- Rart at møde Dem. - Doktor.
Bemærk hendes bleghed. Hvordan har vi det her til morgen? Stadig ængstelig?
Ja, doktor. De forstyrrende tanker, vi talte om, har jeg haft hele ugen.
Ja.
Lægevidenskaben har tilbudt hysteriske kvinder forskellige behandlinger.
Varme bade, kolde bade, afskylninger, hypnose og sågar rideture til hest.
Jeg er tilhænger af en mere ligefrem metode.
Jeg begynder gerne med en dråbe moskusolie.
Og så lidt liljeolie. En god pøs.
- Er De klar, fru Parsons? - Ja, doktor.
Nu begynder De med pegefingeren at trykke blidt.
Og så langsomt, langsomt rundt i cirkelbevægelser.
Stadig med et blidt tryk.
Det er lidt som at klappe sig selv på hovedet og gnide sig på maven.
Vulvamassage blev udbredt af Pieter van Foreest i det 16. århundrede.
Han ordinerede det særligt til enker og kvinder fra religiøse ordner.
Men nu om dage med en uddannet læge, -
- er det den mest ligefremme og effektive behandlingsmetode.
Et godt, stabilt tryk. Det er nøglen.
Tak, doktor. Tak.
Og naturligvis, påsmør mere olie om nødvendigt.
Kan De se virkningen, doktor?
Åndenød, huden rødmer, og øjenlågene basker, rykvise bevægelser.
- Kom så, Røde. - Og udråb. Alt sammen helt normalt.
Det er blot en ufrivillig reaktion på behandlingen.
Kom så! Kom så. Op og over!
Rolig nu, fru Parsons.
Et godt, stabilt tryk. Det er nøglen.
Hyp-hyp! Hyp-hyp!
Rolig nu, fru Parsons. Rolig. Ved hjælp af heftig udvortes stimulans -
- opnås smerte-nydelsesreaktionen, og paroksysmen fremprovokeres.
Derved tvinges livmoderen tilbage på sin vanlige plads.
Det kvindelige kønsorgan er jo ikke i stand til at opleve nydelse -
- uden penetration af det mandlige kønsorgan.
Som De kan se, Granville, var det en meget tilfredsstillende paroksysme.
Vi kan vist erklære behandlingen for vellykket.
- Hvad mener De, frue? - Overrumplende, doktor.
- En imponerende demonstration. - Og de nagende tanker? Tak.
De er væk, doktor.
Skønt. Skønt. Samme tid næste uge?
Samme tid i morgen, skulle jeg mene.
Alt med måde, fru Parsons. Alt med måde.
Er det dig, Sarah? Goddag.
Ramt forbi, Charlie.
Lidt sauce, hr.? Det smager skønt med fisken.
Tak.
Min far var den anglikanske præst i Mortlake.
Han og min mor døde under det sidste koleraudbrud.
De tog til London for at hjælpe, men blev smittet.
Hvor rædselsfuldt.
Det er vel derfor, De blev læge.
Lord St. John-Smythe kendte min skæbne.
Han tog mig ind og sørgede for min opvækst.
Som en sand mand af hans stand.
Der findes ikke større velgørenhed end at give et menneske en uddannelse.
- Har De læst Samuel Smiles? - Er nogen anden mere fornuftig?
Musik, filosofi.
Frenologi. De er en kvinde med mange talenter, frøken Dalrymple.
Det er gennem gavmildhed, barmhjertighed og kristen velvilje, -
- at Englands forkyndelse er blevet...
Godaften, far. Undskyld, jeg kommer så sent.
- Skønne ørenringe, Emily. - Godaften, Charlotte.
- Du holder vel din sti ren? - Som oftest. Et glas vin?
Husker De min datter Charlotte? Min nye assistent Mortimer Granville.
Godaften. Skønt at møde Dem. Pas på, De ikke stikker Dem selv, doktor.
- Vi spiser middag klokken seks. - Undskyld.
Lizzie Burke fødte sit ottende barn i dag. En lille pige.
Hun vendte den forkerte vej. Det tog en evighed. Det var utroligt.
- Skal vi tale om det ved bordet? - Emily.
- Doktor, kan De lide fisken? - Den er meget frisk og veltilberedt.
- Emily, nyder du pastinakkerne? - Det rækker.
Jeg prøver blot på at konversere høfligt.
Doktor Granville, hvad mener De? Barnefødsler.
Et ubehageligt emne, man ikke bør diskutere, eller livets mirakel?
Jeg mener, lægelige spørgsmål bør overlades til læger.
Lægen nær os kan ikke føre skalpellen uden en pøs gin.
Hvad mener De så?
Charlotte er madmor i et fattighus i East End.
Desværre har det berøvet hende sansen for punktlighed og pli.
Det er nok sandt. Jeg burde nok have sagt "vent lidt" til Lizzie.
"Jeg må hjem til middag."
Hvorfor kommer du her overhovedet, hvis det er for at forstyrre?
Det er det heller ikke blot. Vi mangler kul. Må jeg bede om ti pund?
Nej, som jeg fortalte dig i går, -
- så vil jeg ikke længere støtte dig.
- Jeg troede ikke, du mente det. - Hvis du så kommer til fornuft...
Jeg har ladet dig fare rundt i Londons gader ved nattetide alt for længe.
Gader, som jeg frygter selv ved højlys dag.
Jeg har måttet ansætte -
- uerfarne stuepiger for at tækkes dig, men det er slut.
Jamen så giv mig min medgift, far.
Så du kan ødsle den bort på glædespiger og fabriksarbejdere?
- Ikke før du gifter dig. - Så hellere skændes af kosakker.
- Pastinakkerne er dejlige. - De smager skønt med fisken.
Din søster er giftefærdig. Det er ikke rimeligt over for hende.
Nej! Det sømmer sig ikke!
Forlad din plads i fattighuset.
- Før det får du ikke en penny mere. - Så vil jeg ikke komme her længere.
Ikke for noget som helst, og du kan true mig med afsavn og fattigdom, -
- med et liv med sult, snavs og elendighed, men jeg fraviger aldrig -
- det, jeg ved, er mit livs sande formål.
Og du må ikke smække...
Smækker hun altid med døren?
Et særdeles vanskeligt tilfælde.
Godnat, doktor.
Hvordan kan det være, frøken Dalrymple, at De er så perfekt, -
- og Deres søster er så... så temperamentsfuld?
Jeg er næppe perfekt, doktor.
Og Charlotte nærer blot så mange stærke følelser.
Hvis De kendte hende, kunne De se hendes klogskab og gavmildhed.
Hvis én så venlig og blid som Dem føler sådan for hende, -
- skal jeg aldrig tale slet om hende.
- Godnat, doktor. - Godnat, frøken Dalrymple.
I er hurtige her til morgen.
- Kom så, Frank. - Her er køligt, ikke sandt?
Kom så.
Kom så, Frank.
- Hvordan har du det i dag? - Fint. Han savner bare sin mor.
Jeg tænkte på dig her i morges. Ved du, hvad vi begynder med i dag?
Tegning.
Lad os så få varmen. Kom ind og få morgenmad.
- Undskyld mig. - Det gør ikke noget, smukke.
- Molly? - Ja.
Folk kalder mig Molly Slikkepind.
Slikkepind? Det er et usædvanligt kælenavn.
Vil du have lidt slik?
Nej tak.
Det koster kun seks shilling, og det tager kun et minut.
Det er pænt af dig, men jeg har meget travlt.
Måske en anden gang. Nej, nej.
Det, jeg mener, er... Undskyld mig.
Gør, som du vil.
William sagde til Paul, at den slags siger pæne drenge ikke.
- Er alt i orden, Fannie? - Ja, det er ikke noget.
Fannie, hvad er der i vejen?
Det er George. Igen.
Jeg tror, han får os sat ud denne gang.
- Nej, det kan jeg ikke tage imod. - Jo, tag dem nu.
Den lige vej til udlejeren. Ingen svinkeærinder.
- Vi kan tale sammen i aften. - Ja.
Fru Bellamy, ikke sandt?
Jeg er doktor Granville.
- En fornøjelse. - Har De været her før?
- Kender De til proceduren? - Så sandelig.
- Går det, som det skal? - Ja.
Som sagt er De i meget gode hænder, fru Bellamy.
- Tak, doktor. - Farvel.
Skal vi begynde?
Beklager.
- Er alt i orden? - Ja. Tak.
Så begynder vi.
Hvis noget føles ubehageligt, så lad mig vide det.
Nej, det er ganske rart. Tak, doktor. Ganske rart.
Nej.
Det er et nødstilfælde. Jeg er såre desperat.
- Det er umuligt. - Jeg vil gøre hvad som helst.
Mille grazie.
Ingen årsag, signora.
Næste.
- De afviser patienter nu. - Det bemærkede jeg ikke.
Det skyldes alt sammen Dem.
Den her er vist gået itu.
Er der noget galt med Deres hånd?
Bare et lille jag.
Lad mig.
De er vist faldet til, Granville.
De har måske bemærket, at jeg ikke bliver yngre.
Og med to døtre har jeg ingen, der kan føre min praksis videre.
Jeg tænkte på, om De kunne have lyst til at blive medejer.
Far, det er en vidunderlig ide.
Jeg er målløs.
Og hvis alt går godt, kan det være, De ender med at have denne praksis.
Siden min kære kone Melodia gik bort, må hun hvile i fred, -
- har Emily passet husholdningen med stor omhu.
Jeg nærer ingen tvivl om, at hun kan blive en god lægekone.
Hun har jo erfaring.
Bedårende.
Jeg håber ikke, jeg skal blive her til efter aftensmaden hver dag.
- I morgen vil alting gå som planlagt. - Det håber jeg.
Kom bare herind. Sæt dig ned.
Jeg er bange for, Deres far ikke er her.
Vi tager kun imod efter aftale.
- Fannie har brækket anklen. - Fiskefilet, tak.
Det skyldes rommen. Det dulmer smerterne.
Normalt er jeg ikke fortaler for drukkenskab, men fornuftigt.
- Lad os se. - Vi har ingen penge, må jeg sige.
- Godaften, frøken Smalley. - Godaften.
- Lad os få hende indenfor. - Tak.
- Jeg har ingen underbenklæder på. - Det var nok en forglemmelse.
Vil De se?
- Hvad er de her til? - Det forklarer jeg senere.
Godt.
- Fannie. - Ja?
Nu skal De tælle til tre. Kan De det?
Ja, det tror jeg godt. En, to...
- De sagde tre, for satan. - Hun er vist bevidstløs.
Tilgiv mig. Hun skulle tænke på noget andet. Jeg skal bruge noget gips.
- Har min far rigtigt lægeudstyr? - Overskudsmateriale fra Krimkrigen.
- Er der noget galt med hånden? - Den føles lidt stiv.
- Hvorfor er De uenig med Deres far? - Min far.
Han har aldrig været i fattighuset.
Jeg ville ønske, han hjalp folk som Fannie i stedet for at gøre det her.
Det her er også vigtigt. Den der er lidt for våd.
Det halve af Londons kvinder er ramt af hysteri.
- Så har I noget at lave. - Det afhjælper bryske personligheder.
- Finder De mig brysk? - Jeg har kun set Dem smække med døre.
- Jeg har da mine meningers mod. - Og ganske få venner, tænker jeg.
Godt. Jeg skal se Dem igen om seks uger, når gipsen skal af.
- Tak, doktor. - Ja, De har været til stor hjælp.
Hvis De keder Dem med Deres ængstelige fruer, så kom og besøg os.
Goddag, Mortimer.
Sid ned.
Emily... Jeg har... Åh, Emily.
Jeg har tænkt over noget.
Hvis det skulle gå, som Deres far har foreslået det, -
- og jeg en dag arver praksissen, hvordan ville De så have det med...
...en forbindelse?
Mortimer.
Det ville være mig en ære.
Allermest fordi det ville gøre far så glad.
Nå ja.
Jamen så er det på plads.
Pligten først som altid.
Livet har kun ringe værdi, hvis det ikke vies til pligten.
Granville?
Har De et øjeblik?
Jeg må insistere på, at De ikke hjælper Charlotte yderligere.
Det forlænger kun hendes forhold til de folk og det sted.
- Kvinden havde brækket anklen. - Jeg beundrer Deres pligtopfyldenhed.
Men vi kan ikke have daglejere her.
Det her er en meget eksklusiv og, må jeg tilføje, lukrativ praksis.
- Vort ry betyder noget. - Jeg har aflagt en ed.
Jeg troede, vi havde en fælles forståelse af Deres fremtid her.
- Det var det sidste, frøken. - Tak, Jack.
Det er 50 kilo i dag plus det, der stod på regningen.
Det bliver syv shilling og seks pence.
Ja. Må jeg betale på fredag?
Desværre, frøken. Jeg har fået besked på at kræve kontant betaling.
Vil De fortælle Deres foresatte, at min far, doktor Dalrymple, -
- har lovet at donere et stort beløb til fattighuset -
- og at jeg selv vil bringe ham pengene?
Jeg skal nok overtale ham. Jeg sætter stor pris på jeres indsats.
- Min søn siger, De er en sød dame. - Tys. På fredag.
Skal du bære det gyselige støttebind?
Jeg må finde en måde at behandle disse kvinder på.
Franskmændene har haft held med at bruge tungen.
Det er mine patienter, vi taler om.
- Godt så. - De har brug for mig.
For første gang nogensinde føler jeg, at jeg gør nytte.
Sikke nedslående du er. Bare rolig. Det skal nok gå.
Jeg ville ønske, jeg var lige så optimistisk.
Undskyld. Undskyld.
Doktor Granville. Goddag.
- Er De uskadt? - Det tror jeg, ja.
Tak.
Er De færdig nu, doktor?
Edmund, det her er Emilys søster Charlotte Dalrymple.
- Edmund St. John-Smythe. - Edmund Smythe fra aviserne?
Jeg var gæst til det selskab som en vennetjeneste, -
- og jeg sværger, at jeg aldrig havde set den hest før.
- Det lyder, som om De morede Dem. - Det gjorde jeg faktisk.
- Hvad bringer Dem til West End? - Tiggeri. Desværre uden held.
Frøken Dalrymple driver et fattighus i East End.
Jeg må af sted. Det ser ikke ud til, Deres hånd er i bedring.
Det må være hårdt at bringe nydelse til byens kvinder.
Det har intet med nydelse at gøre.
Det kommer vel an på, om man ligger på briksen eller står over den.
Farvel.
Hun er søreme livlig.
De ved, vi beundrer Deres gejst.
Og vi er gamle bekendte af Deres far, men den slags, De arbejder med, -
- er ikke andet end samfundets bærme.
- Velgørenhed hjælper ikke. - Så måske et lån?
- Et lån? Hvor meget? - 200 pund.
Normalt skal man stille sikkerhed for et lån.
De tilhørte min mor. De burde let kunne dække lånet.
De kan få 200 pund til otte procents rente.
Det her er udelukkende en forretningsaftale.
- Vi vil ikke tøve med inddrivning. - Det forstår jeg godt. Tak.
Hr. Huddleston, tak for Deres tid og opmærksomhed.
Og tak til Dem, fru Huddleston. Det her betyder meget for mange mennesker.
Tak. Tak.
Skandaløst!
Hallo?
Doktor Granville. Leder De efter patienter?
Kvinderne her har desværre for travlt med at få til dagen og vejen.
De taler altid på upassende tidspunkter.
Jeg er kommet for at se til Fannies ankel.
Et hjemmebesøg?
Det er vel ingen skade til at sørge for sin patient?
Overhovedet ikke.
- Ingen smerter? - Nej.
- Jeg ville tage hende med på fredag. - Jeg var alligevel i nabolaget.
Eller i nærheden af nabolaget. Hvordan føles det?
- Fint. - Vil De have en kop te?
Det er det mindste, vi kan byde Dem.
Jamen så vil jeg gerne have en kop te. De skal hvile Dem et par dage.
Det tager kun et øjeblik. De kan vente derinde.
- Halløj. - Vent lidt.
Jeg er ved at nå til den spændende del.
Jeg ville aldrig få sovet, hvis jeg ikke fik slutningen med.
- Mælk, doktor? - Tak.
Vi bruger det mest som legestue, men vi underviser også lidt her.
- Politisk propaganda, velsagtens. - Mest regning og bogstaver.
Fra tid til anden sniger vi et revolutionært budskab ind.
Det vil De nok holde af. Se her, for eksempel.
Det er her, børnene vasker hænder. Vi bruger sæbe og kogt vand.
Vi gør vores bedste for at holde huset rent, -
- men her kommer mange bakterier ind.
- Kender De til bakterier? - Jeg læser også bøger.
Jeg prøvede at overbevise lægestanden om, at håndvask forhindrer sygdom.
- Uden held. Og De lærer børnene det. - Og med stort held. Jeg ved det godt.
Forældrene er svære, men børnene vil lære dem det.
Bravo.
Kvinderne prøver vi at tilbyde det, som giver det bedste resultat.
Et måltid mad, et sted for børnene og tøjvask.
Kan vi lette deres hverdag, kan vi komme i gang med -
- at ændre deres sind.
- De er jo socialist. - Socialist?
Og hvad så, hvis jeg er? Er der ikke otte roere i en båd?
Socialisme er intet andet end en gruppe folk, som samarbejder.
Hvis kvinder kunne stå sammen, hvis de ikke var så bange...
- Hvem ved, hvad vi kunne opnå? - Din revolution...
- Skal den udgå herfra? - Selv en lille sten kruser dammen.
Og det her hus ligner jo også lidt en dam.
Bygningen ved siden af -
- og den bagved er til salg for 2.000 pund.
Slået sammen er det ikke kun et klasseværelse og et køkken, -
- så har vi en have, en rigtig skole og måske endda en lægeklinik.
- 2.000 pund? De sigter højt. - Det synes jeg ikke.
Jeg ved, at kvinder vil få stemmeret, inden jeg dør.
Og lige ret til uddannelse og ret til at råde over egen krop.
Det vil jeg gerne spille en rolle i.
Naturligvis. Og bagefter kan De lære dem at flyve.
Vent og se, doktor. Jeg vil glæde mig til at se udtrykket i Deres ansigt.
Deres lidenskab for det her er beundringsværdig.
For at være ærlig, så får jeg mere ud af det, end de gør.
De får kun mad på bordet og tøjet vasket. Jeg får et værdifuldt liv.
Og jeg bestemmer selv min arbejdstid.
Faktisk...
...kunne jeg godt bruge en læges hjælp på mere fast basis.
Knoglebrud er det mindste.
Børnene lider af fejlernæring, engelsk syge, skørbug. Sågar kolera og tyfus.
Alt sammen noget, man kan forhindre med de rette midler.
- Jeg har desværre meget travlt. - Det er kun to dage hver måned.
- Det tror jeg ikke, jeg har tid til. - Selv bare et par timer en søndag.
- Desværre, frøken Dalrymple. - Vil De ikke nok?
Jeg kan desværre ikke hjælpe Dem.
Kan ikke?
Eller vil ikke?
Det er lidt mere komplekst end som så.
Jeg ved det godt. Min far vil ikke lade Dem gøre det, vel?
Er det derfor, De kom herhen?
Så Fannie ikke kom hen til hans praksis?
Tak for te.
Af sted med Dem, doktor. Tilbage til Deres... tåbelige, komfortable liv.
- Fru Castellari, doktor. - Send hende ind.
- Hvorledes går det? - Jeg er meget trist, dottore.
Godt, godt. Læg Dem ned.
Deres hånd er så kold, dottore.
Undskyld, fru Castellari. Det glemte jeg.
Ja.
Er det bedre?
Det er vist nok for i dag, dottore.
Har De det bedre?
Fru Castellari. Fru Castellari.
Jeg kan forsikre Dem om, at det aldrig er sket for mig før.
De har bragt min praksis i miskredit.
- Jeg er frygtelig ked af det. - Det er desværre ikke nok.
Deres handicap er langt værre, end De lod mig tro.
Fru Castellari siger, De ikke kunne afslutte hendes behandling.
Og fru Parsons er helt holdt op med at komme her.
Hvis De kan give mig én chance til, så kan jeg forsikre Dem om...
Nej. Jeg troede, jeg kunne betro Dem...
...min praksis og min familie. Og mit gode navn og ry.
Men jeg tog tydeligvis fejl. De er afskediget.
- Doktor. - Afskediget!
Det er jeg frygtelig ked af.
DR. PEMBROOKES MAVEELIKSIR
Det er forbi, Edmund. Jeg er fuldstændig fortabt.
Jeg havde det perfekte liv inden for rækkevidde, og jeg mistede det.
Alt sammen på grund af kramper i hånden.
Du godeste, der er nogen, der telefonerer til mig. Ohøj!
Jeg vidste ikke, De havde telefon.
Jeg er meget smigret, ja.
Naturligvis.
Hvor er Deres?
Virkelig? Det er et godt sted.
Min er på mit læseværelse. Læseværelse.
- Hvad? - Du godeste.
Nej, jeg er ved at opfinde et nyt rengøringsredskab.
Ja. Udmærket.
Ja. Lad os endelig holde forbindelsen ved lige.
Jeg må slutte nu. Farvel.
- Stop ikke. - Jeg tror, du nyder det for meget.
Det giver en kildende varme i hånden.
Jeg kan mærke det helt ind i knoglen.
- Tænd den igen. - Spørg pænt.
Det er helt forrygende.
Det er, hvad jeg kalder et godt, stabilt tryk.
Kan den køre stærkere?
Kom så.
Åh gud, ja. Lige der.
Mine fjer!
Det er virkelig det ømme punkt.
Fordømt. Lugter her brændt?
Men du sagde, du kunne mærke vibrationen dybt inde i din hånd.
Det ved jeg godt, men den er klodset, grov og upræcis.
Den minder ikke om de bevægelser og det tryk, jeg arbejder med.
- Det så ikke ud til at gøre ondt. - Det medgiver jeg.
Det kunne få dig på god fod med doktor Dalrymple og Emily igen.
Hør her. Vi skal ikke tage et farligt, eksplosivt elektrisk apparatur -
- og trykke det mod en kvindes mest ømfindtlige område.
Sådan.
Jeg vil komme til at fortryde det her.
Hvem skal vi afprøve den på?
Normalt stiller jeg ingen spørgsmål for fem pund.
Men det er med en mand. Det her er noget andet.
Vi mener ikke, det vil gøre ondt, men hvis det gør, stopper vi.
Molly, i et kort øjeblik kan du blive en af teknologiens pionerer.
En opdagelsesrejsende for imperiet. Og en af videnskabens frontløbere.
- Og vi betaler på forhånd. - Hvorfor ikke?
Olé.
Gør jeres værste.
- Gør det ondt? - Nej.
Jeg blev bare forskrækket.
- Skal jeg holde op? - Nej.
Nu skal jeg nok være klar.
Lige der, ja.
Skønt.
Åh gud.
- Hvordan har du det, Molly? - Helt fantastisk.
Vil du sige, du fik en paroksysme?
Tre, hvis jeg ikke tager fejl. Det står lidt tåget for mig i midten.
Imponerende.
Hvad kalder du den?
Jeg havde tænkt på Støvekosten.
Find på noget snart, så man ved, hvad man skal bede om.
- Vrøvl. - Jeg giver Dem mit æresord.
Tre paroksysmer på fem minutter.
- Og pigen kom intet til? - Hun var fuldstændig tilfreds.
- Man kan jo ikke stole på en skøge. - Det er derfor, vi må prøve den her.
Det kræver en grundig undersøgelse.
Og hvad er bedre end at begynde med de kvinder, der lider af hysteri?
Forandring er sjældent til det bedre.
Vi står på tærsklen til noget ekstraordinært.
Hvis vi opnår halvt så meget med Deres patienter, får De æren for det.
Og ikke kun penge. Anseelse.
Tre paroksysmer på fem minutter?
Lad gå. Én afprøvning, men kommer hun til skade, er det jer, der må bøde.
- Gnubbe-Rubbe. - Vibratoriet.
- Trille-Pille. - Paroksysmatoren.
- Troldmandens Lærling? - Og jeg kommer ikke tilbage.
- Eksaltøren? - Hr. Skælvesen?
- Aldrig. - Hvad med Hyleren?
I får brug for en større aftale-bog.
Elektrisk massage? Jeg ved ikke rigtigt.
Maskinen vil være lige så god eller bedre end nogen anden behandling.
Og siden De var utilfreds sidst, tilbyder jeg Dem behandlingen gratis.
Jeg stoler på Dem, dottore.
Dette er Edmund St... Dette er min elektricitetsassistent.
Det er lidt overraskende i begyndelsen, -
- men det vænner De Dem til.
Er alt i orden, fru Castellari?
DR. DALRYMPLES ELEKTROVIBRATORISKE MASSAGE-INSTITUT
Bravo!
Udmærket.
INVITATION TIL MORTIMER GRANVILLE OG EMILY DALRYMPLES FORLOVELSESFEST
Husk at sætte kæde på porten. Og jeg lod et lys brænde.
Hav en god aften.
Jeg tror, den bliver god. Farvel.
Doktor Mortimer Granville.
Godnat, Marjorie.
- Desværre. Vi lukker nu. - Få hende ud derfra.
Nej!
200 pund, eller vi låser porten.
- Men jeg har ingen penge! - Så låser jeg den.
Slip mig!
Der findes ikke en heldigere mand i London.
Frøken Dalrymple.
Frøken Charlotte Dalrymple.
Vil de damer have mig undskyldt?
- Frøken Dalrymple. - Doktor. Godaften.
Tillykke. Jeg er sikker på, De vil gøre min søster meget lykkelig.
- Er der noget galt? - Nej nej.
Jeg har bare aldrig set Dem så...
- Så... - Formelt klædt på?
Jeg ville have sagt "ren".
Hr. John Hampden.
Kvinder nyder kødets lyst lige så meget som mænd.
Det er ikke nydelse, men en behandling af nervesystemet.
Ja. Og det er billigt til prisen på en guinea.
Men ifølge Deres diagnose, -
- så kan hysteri forårsage alt fra søvnløshed til tandpine.
Det er en betegnelse for frustrerede kvinder, -
- som må bruge tiden på huslige pligter -
- og deres snerpede, selviske mænd, som ikke vil eller kan -
- elske med dem ordentligt eller ofte nok.
De har stærke meninger om mænd, når De nu ikke selv har en.
Hvis De ikke tror på mig, så spørg Deres patienter.
Ironisk at De bruger min forlovelsesfest -
- til at lufte Deres negative syn på ægteskabet?
Jo, men De må indrømme, mænd har det bedre end kvinder.
For os er der husligt arbejde og at passe en tåbe op.
- De ville gøre en tåbe lykkelig. - Det er ikke nok for de fleste.
- Ville det være nok for Dem? - Jeg er ikke som de fleste kvinder.
Jeg vil gerne have en partner. En ligemand.
Mit liv skal ikke fyldes med at stoppe strømper og holde hus, -
- indtil min hjerne bliver som budding.
- Bliver? - Sagde nogen budding?
Må jeg præsentere frøken Dalrymple? Lord og Lady St. John-Smythe.
- Charlotte "budding" Dalrymple. - En fornøjelse. Jeg elsker budding.
Vi er så glade på dine vegne, Mortimer. Du gør os så stolt.
- Tak. - Nydelige ørenringe.
- Tak. De tilhørte min mor. - Slutter hun sig til os i aften?
Nej, min mor er gået bort.
Vi spildte vel ikke en invitation på hende? Hvad med Deres far?
Er han også død?
Han har det fint. Jeg har ikke set ham, men han kommer snart.
Hurtigere, for fanden!
- Kom så! - Javel, mester.
Vi skal ikke lade dit livs kærlighed vente, min kære.
Skål for det lykkelige par. I vil lære, at nøglen til lykkeligt samliv -
- er evnen til at kunne nyde et godt skænderi.
Men husk nu at lade ham vinde fra tid til anden.
Nej nej, øh.
- De har vist misforstået. - Så hellere Edmund.
Edmund? Guds dros, hun er ikke særligt bly.
Absolut.
- Hvem er den mand? - Det er min far.
- Var han ikke død? - Må jeg præsentere doktor Dalrymple?
Og dette er min forlovede Emily Dalrymple.
- Men jeg troede... - Lad det fare. En fornøjelse.
Frøken Dalrymple.
- Undskyld, vi kommer så sent. - Ingen årsag.
- Deres hår er helt eventyrligt. - Det tog lang tid at få det derop.
Skal vi gøre Dem bekendt med selskabet?
- Portvin, doktor? - Undskyld?
- Skønt. - Hvordan mødte De vores Mortimer?
- Sikket et skønt selskab. - Ja, ikke sandt?
- Hvad interesserer De Dem for? - Musik. Jeg nyder at læse.
Frenologi.
Mortimer er så beskeden. Han nævnte ikke, at De er så begavet.
Frenologien er personlighedens kort, hvis man kender til det.
Vi sælger maskinen til læger over hele London.
- Mod en pæn betaling, naturligvis. - Jeg foragter forretningslivet.
Det gør jeg også.
Hr. Og fru Huddleston. Lad mig præsentere Dem.
- Godaften, Charlotte. - Godaften, hr. Huddleston.
- Kender De doktor Granville? - En fornøjelse at møde Dem.
- De får vist ørenringene alligevel. - De må have os undskyldt.
- Beklager. - Det var sært.
Ørenringene er pant for et lån til fattighuset, som forfalder i morgen.
- Det her er min sidste aften med dem. - De tilhørte Deres mor.
Ja, det gjorde de.
Man gør, hvad man er nødt til.
Hun ville sikkert bifalde det.
Fordømt!
Op gennem historien har store familier været forsamlet i haller som disse -
- for at fejre en forestående smeden i Hymens lænker.
Stop hende!
- Charlotte! - Vil De...? Hvad er der sket?
De kom for at få pengene. Jeg sagde, vi ingen havde.
Hvad skal det sige? De gav os indtil mandag.
Jeg har ikke længere gældsbeviset. Det har Deres far.
Rolig nu. Jeg gør bare, hvad der er bedst for dig.
- Hvad har du gjort? - Købt gælden af hr. Huddleston.
- Nu lukker jeg fattighuset. - Dette er slyngelagtigt.
Charlotte! Det er din søsters forlovelsesfest.
Fest? Hun bløder! Skal jeg synes, det her er en fest?
Gør plads, tak. Undskyld mig. Gør plads.
- Lad hende være. - Dette er et lukket selskab.
Jeg tager mig af det her. Denne kvinde har brug for lægehjælp.
- Hun kan ikke blive her. - Jeg har ikke gjort noget galt!
- Opfør Dem ordentligt. - Kan vi diskutere det her på en...
- Det her angår ikke Dem. - Lad mig komme forbi!
Lad mig komme forbi!
Fordømt. Er jeg gået glip af noget?
Min kære.
LÆGEDATTER SKAL FOR RETTEN
- Tænk, det gik så vidt. - Vi må hjælpe hende.
Jeg har aldrig gjort andet. Jeg har føjet hende.
Jeg har stået fast. Jeg aner ikke mine levende råd.
Mortimer, hun er min søster.
- Hvad skal jeg dog gøre? - Du må vidne for hende.
- Og sige hvad? - Sandheden. At hun er hysterisk.
- De vil sende hende på nerveklinik. - Kun sådan undgår hun fængslet.
Ro! Jeg vil have ro.
Ro i retssalen.
Disse er kendsgerningerne.
For fjorten dage siden, og i vidners åsyn, begik Charlotte Dalrymple -
- overfald på en betjent i tjenesten.
Var det hendes første forseelse, kunne det række med en kort fængselsdom, -
- men dette er ikke hendes første forseelse.
De blev anholdt i april for at forstyrre den offentlige ro og orden.
Jeg delte suffragette-pamfletter ud på Trafalgar Square.
- Så blev jeg arresteret. - Politiets rapport siger følgende:
"Frøken Dalrymple blev bedt om at forlade stedet, -
- hvorefter hun begyndte at råbe og springe omkring, -
- og da vi endelig prøvede at lægge hende i håndjern, -
- kæmpede hun imod på det voldsomste."
- Det er ikke sandt. - De taler kun, når De bliver spurgt.
Hvordan skal jeg så kunne forsvare mig selv?
- Er der mere? - Det er jeg bange for, Deres Nåde.
- "Oktober 79. Opfordring til utugt." - Nej, det var ikke mig.
Min veninde Molly er glædespige. Var glædespige.
Siden har hun fået ansættelse som stuepige i min fars hus.
Ellers andet, hr. Squyers?
- Nej, Deres Nåde. - Nej, intet andet.
- Hvad med velgørenhed og medfølelse? - Meget beundringsværdigt.
Men hendes hjælp indbefattede prostitution og overfald.
Forestil Dem, hvad der ville ske, hvis kvinder fik plads på universitetet.
Ja, det er meget enkelt at gøre grin med kvinders liv, ikke sandt?
Jeg ville gerne se Dem klare vores tilværelse bare én dag.
Deres munterhed ville forvandles til sympati og dernæst fortvivlelse.
Deres symptomer kan ses.
Indtil England fuldt ud anerkender kvinders værd, -
- vil det blot være et andenrangsland, dets enorme rigdom til trods.
Bravo.
Så rækker det.
Charlotte Dalrymple lider af ustabile, aggressive og voldsomme følelser, -
- som bedst kan beskrives som uhelbredeligt hysteri.
For at underbygge min påstand vil jeg gerne hidkalde et vidne.
Vær så god.
Jeg vil gerne hidkalde doktor Mortimer Granville.
Mortimer Granville.
Doktor Mortimer Granville?
Deres nåde.
Sig sandheden, hele sandheden og intet andet end sandheden.
- Det vil jeg gøre. - Hvad er Deres navn?
Mortimer Granville.
Vi er nok alle klar over, at De er en navnkundig mand, -
- men vil De alligevel fortælle os, hvad Deres profession er?
Jeg er læge, og jeg behandler kvinder med diagnosen hysteri.
Hvor mange kvinder har De behandlet?
- Flere hundrede, i hvert fald. - Og med succes?
Vi har ikke fået mange klager.
Er det sandt, doktor, at tilfælde af uhelbredeligt hysteri -
- kræver indlæggelse og fjernelse af livmoderen?
Vær så god at besvare spørgsmålet, doktor Granville.
Ja.
Traditionelt set, ja, men kun i de allervanskeligste tilfælde.
Tak, doktor. Vi har allerede berørt, -
- hvor vanskeligt frøken Dalrymples problem er.
Doktor, hvad er Deres holdning som ekspert i hysteri?
Hvordan vil De beskrive frøken Dalrymples adfærd?
Det er hævet over enhver tvivl, at Charlotte Dalrymple er...
...labil...
...og temperamentsfuld...
...og til tider korporligt fremfarende.
Hun er den mest plagsomme kvinde, jeg har mødt.
Tak, doktor. Deres Nåde, i lyset af dette udsagn -
- må jeg anbefale, at Charlotte Dalrymple -
- bliver indlagt på Chalmsfords Institut for Kriminelle Sindssyge -
- med anbefaling om øjeblikkelig fjernelse af livmoderen.
Jeg var ikke færdig med at tale.
Frøken Dalrymple er også den mest gavmilde, -
- medfølende, selvopofrende, -
- i sandhed kristne kvinde, jeg har mødt.
Doktor, De har lige erklæret, at hun er labil, -
- temperamentsfuld og sågar korporligt fremfarende.
Vil De ikke mene, hun er hysterisk?
Ser De, efter tilbundsgående undersøgelser af mine patienter, -
- og efter grundig eftertanke, -
- er det min professionelle overbevisning, at hysteri ikke findes.
Det er blot en...
En falsk diagnose for magtesløse kvinder, -
- som er tvunget til at bruge deres tid på huslige pligter og selviske, -
- snerpede mænd, som ikke vil eller -
- ikke kan elske med dem på ordentlig vis.
Eller ofte nok.
- Undskyld mig... - Betjenten led ingen overlast.
Men det ville være til stor skade, hvis hun blev fængslet og skamferet, -
- og England mistede en enestående kvinde, som landet næppe kan undvære.
Indrømmet, der er måske kun plads til én Charlotte Dalrymple i verden.
Det er derfor heldigt for os, -
- at der nok ikke laves flere.
I tilfældet Charlotte Dalrymple -
- er der ingen lette løsninger.
Hr. Squyers. Jeg finder, at Deres anklage om hysteri -
- er mangelfuld.
Fik De ret, burde vi fængsle kvinder, hvis luner og fornuft strides.
Og det ville inkludere langt de fleste kvinder i England, -
- deriblandt min egen kone.
I den anden anklage vil jeg nødig danne præcedens, -
- når det drejer sig om en betjents sikkerhed.
Frøken Dalrymple, for at have slået en betjent, mens han var i tjeneste, -
- idømmer jeg Dem hermed -
- 30 dages fængsel.
Og jeg vil mane Dem til at handle med den yderste forsigtighed fremover.
Før hende nedenunder.
Frøken Dalrymple.
Jeg formoder, jeg nu skylder Dem min livmoder.
Interessant tilbud. Det må jeg tænke over, mens jeg planlægger karriere.
- Kom så, frøken. - De er en god læge. Bliv ved med det.
I stedet for at årelade folk -
- har De opfundet en maskine, som ikke skader nogen, -
- og som får alle, der prøver den, til at få det bedre.
Kun få læger kan sige, de har opnået noget lignende.
Kom så, frøken.
De er forvirrende. Det ene øjeblik raser og sprutter De.
- Og så roser De mig. - Jeg er en kvinde som alle andre!
De er fuldstændig ulig alle andre kvinder, jeg har mødt.
- Kan De klare det? - Ja. Jeg har mange venner i fængslet.
Mortimer.
Jeg tænkte, jeg kunne finde dig her.
Jeg har tænkt over min fremtid.
Jeg tænkte, om du måske ville tolke mit kranium?
- Jeg har mistet troen på frenologi. - Emily, jeg...
- Det er jeg ked af. - Det skal du ikke være.
Retssagen var også en åbenbaring for mig.
Jeg har indset, jeg slet ikke har levet mit liv.
Jeg har udlevet min fars opfattelse af, hvad jeg bør gøre. Frenologi.
Chopin.
- Selv dig, Mortimer. - Du virker glad.
Det er jeg også. Livet er trods alt, hvad vi selv gør det til.
Den uforlignelige hr. Smiles.
- Ham vil jeg savne. - Og jeg vil savne dig.
Hvor er De uartig. Jeg ville aldrig sende Dem en sådan...
Nej, ikke engang som julegave. De må selv købe en...
Gud velsigne Dem.
Det er en klog dame, der kan følge med i tidens nyeste teknologi.
Det var skønt at tale med Dem. Ring til mig en anden gang. Farvel.
- Nogen nye muligheder? - Jeg er faldet i unåde overalt.
Åbn den.
- Jeg vil ikke have dine penge. - Det er ikke mine penge. Det er dine.
Det er din andel af pengene fra vores fabrikant.
Det transportable elektriske massageapparatur.
- Elektrisk massageapparatur? - Jeg sagde, jeg arbejdede på noget.
Jeg lavede en meget lille motor, som fungerede godt.
Så jeg viste den til at par selskaber, som elskede den.
De sælger den direkte til kvinder, som kan bruge den i deres eget hjem.
Jeg troede ikke, det ville indbringe så meget, -
- men det er nu et genialt apparat, hvis jeg selv skal sige det.
Kan du ikke se det? Nu har du din egen formue.
Du kan få alt, hvad du vil have.
JULEAFTENSDAG HOLLOWAY-FÆNGSLET
Frøken Dalrymple.
Doktor Granville.
Goddag.
Glædelig jul.
Det er for tidligt, men jeg tænkte, De ville få brug for den.
- Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. - Det er da vist første gang.
Javel.
Ja!
Tillad mig.
Den er skøn.
Det er meget venligt af Dem.
Der er mere.
Det kan vel tænkes som en løsladelses-gave.
De sagde, at 2.000 pund kunne ændre alt.
- Det mener De ikke? - Jeg er tilsyneladende rig.
Og bygningerne er stadig til salg.
De er vel stadig interesseret?
Ja, naturligvis. Mere end nogensinde før.
Men når jeg er færdig, rækker det ikke med et par tusind pund.
- Bliver De aldrig tilfreds? - Det rækker måske til en klinik.
- Er lønnen god? - Nej, desværre.
- Interessante tilfælde? - Mest rutinesager.
Brækkede knogler, syge børn, kvinder i nød.
Det lyder frastødende. Måske noget andet.
Måske noget, der ligger deri.
Jeg tænkte, om De måske ledte efter en partner. En ligemand?
- Hvis De tror... - Fordømt!
Charlotte Dalrymple.
Jeg elsker dig.
Vil du gifte dig med mig?
Vær rar ikke at tvinge mig til at tigge dig om det.
- Jeg får brug for at kysse dig først. - Jeg tror ikke, at...
- Kunne du lide det? - Ja.
- Og du? - Ikke dårligt. Du bliver bedre.
Hvem skulle have troet, at Charlotte og Mortimer ville finde sammen?
Modsætninger mødes ofte her i livet.
Ja.
Når enden er god, er alting godt.
Frisk luft og gåture.
Det er nøglen til et opvakt sind og et langt liv.
Hvis De siger det, doktor.
Se. Ænder.
- Går det, oberst? - Vær tålmodig, Eugenia.
Imperiet blev ikke bygget på en dag.
Hvor durkdrevent.
Hvad har du på?
MORSKABS-MOLLY TRANSPORTABELT MASSAGEAPPARAT
Diagnosen hysteri blev afskaffet i 1952.
Det transportable massageapparat blev solgt via postordre.
Den nu batteridrevne vibrator er verdens mest populære sexlegetøj.
Oversættelse: Jesper Buhl Scandinavian Text Service 2011